“Moli se onaj ko ga pronađe da ga preda policiji, da mu se nađe otac”, pisalo je na cedulji
Ovo je jedna od onih priča koju zovemo čudnim ljudskim sudbinama. Ovakve priče samo život može da izrežira, pa iako je od nje prošlo toliko godina, uvijek je dobro prisjetiti se. Te ratne 1993. godine 18-mjesečno dijete napušteno i ostavljeno u ruševinama razorenog Sarajeva, prst sudbine ne samo da je vratio u život, već ga je i potpuno promijenio, navodi Hayat.ba.
![](https://ekskluziva.ba/wp-content/uploads/2023/10/IMG_20231013_150532.jpg)
Ivanka Šućur stanovala je u sarajevskom naselju Hrasnica. Muž joj je poginuo na Igmanu braneći Sarajevo. Ostala je sa troje dijece i kako to samo majka umije, borila se na sve načine da preživi ratnu golgotu. I danas sve do kraja života, kako sama kaže, pamtiće 16. oktobar 1993. godine. I taj kao i većina sarajevskih ratnih dana počeo je isto. Valjalo je ići po vodu, a do tog izvora života trebalo je malo dalje potegnuti i prepješačiti.
Ivanka se prisetila tog trenutka kada je našla dijete u napuštenoj prostoriji.
– Pet metara od njega pala je granata i on je pao pored. Ja sam naišla tu. Dijete se deralo. Mislila sam da je možda zalutalo. Ali kada sam došla kući vidjela sam cedulju. Cedulja je bila oko njega svezana zavojem. Međutim, ja sam odmah tu cedulju odnijela u krim službu i danas stoji tu, u krim službi na Ilidži. Sutra dan je došla socijalna radnica Gordana Kadić i donjela mu paketić. Napravila je neki ugovor da dijete ostane tu. I dan danas je tu kod mene. Ne razlikujem ga od svoje dijece, niti sam ga ikad razlikovala – kazala je Ivanka.
Sudbina je čudna stvar. Ispričala je kako je nešto vuklo da izađe napolje.
Majka umrla, a otac pobjegao
– Jednostavno sam uletjela u kuću i nešto me vuklo napolje. Ta granata je pala od njega jedno 5-6 metara, a kada sam ga donijela kući sin je otišao i dali su mu litar mlijeka isto veče. Onda je komšiluk donio i malo haljinica, tako smo ga presvukli. Pre nego što sam našla cedulju, sin i ja smo ga nosili od zgrade do zgrade da vidimo da možda nije nečiji. Niko se nije javio, tako smo ga odnijeli u policiju – prisetila se Ivanka.
Posle toga je Ivanka saznala zašto je ostavljen i kako se zove.
– “Majka mu je umrla, a otac pobjegao. Moli se onaj ko ga pronađe da ga preda policiji, da mu se nađe otac” – to je pisalo na cedulji. Na drugom listu je pisalo njegovo ime i prezime i kada je rođen – 9. januara 1992. godine u Čapljini – rekla je Ivanka.
Ivankinu ćerku zvao “mama”
Troje Ivankine dece zavolelo je novog člana porodice već istog dana, a i on njih. Ivanka kaže da joj je sin rekao da dijete ostane sa njima, a Elvis kada je video njenu kćerku nazvao je mama.
Elvis Salkanović je danas sretan mladić u novoj porodici. Šta mu se desilo saznao je kada je imao osam godina.
– Rekli su mi da sam ostao bez roditelja, da su me našli u ratu. Majka je sedmično davala svoju krv kako bi mogla uzeti mlijeko za mene. Moja prava majka je nakon 94. godine dolazila da me uzme, ali socijalni radnici nisu dali, te sam ostao kod svoje majke. Kada je pala granata nisam pričao pet godina – kazao je Elvis.
Ivanka je preminula 2016. godine.
Hayat.bs